’Tüzoltó leszel s katona!’ … (vagy) … ’Vadakat terelő juhász!’ - Kopházi-Molnár, Erzsébet; Fábián, Gyöngyi (Iskolakultúra, 2025)
A Magyar Honvédség elsődlegesen nemzeti hadsereg, történeti megközelítésben tagjai számára fontos kérdés az elköteleződés, hivatástudat, valamint a szakma ismerete. Kun Szabó (2018) visszatekintő elemzése igazolja, hogy a haderő története, mérete, technológiája által meghatározott szervezeti kultúrája kohéziós erőként támogatja a hadsereg tagjainak identitástudatát, ennek köszönhetően hosszú ideje biztosítja hovatartozásukat. Másrészt ezen identitásformáló erők századokon keresztül jelentkeztek vonzóerőként a magyar ifjak számára, így feltételezhető, hogy a jelenkori formális képzésben is motivációs erővel bírnak a pályaválasztás területén. Vizsgálatunkban ennek az állításnak a valóságát igyekeztünk vizsgálni a hazánkban működő katonai szakmai képzés keretében, azaz a jelenlegi kadétképzés három képzési formájában. Egy kérdőíves vizsgálattal felmértük, melyek azok a tantárgyak, amelyeket az adott képzési formában tanuló diákok a leghasznosabbaknak vélnek későbbi életpályájuk szempontjából, melyek a legfontosabb motívumok a Honvéd Kadét Program választásánál, mit gondolnak a képzés minőségéről, valamint véleményük szerint a képzés mennyiben járul hozzá a katonai pályán maradáshoz a jövőben. Tanulmányunkban feltérképezzük, milyen szándékkal választják a tanulók az iskolák által kínált Honvéd Kadét Programot, s az milyen hatással van a továbbtanulási aspirációikra. Arra is kitérünk, hogyan hat a tanulók továbbtanulási szándékára, ha a különböző típusú honvéd kadét programok osztályaiban végeznek tanulmányokat.