A szakmai pedagógusok pályaelhagyásának aspektusai - Cserné Pekkel, Márta (Iskolakultúra, 2021)
Magyarországon a közismereti és a szakmai tanárképzés történetileg egy tőről fakad, a két forma ugyanakkor jól elkülönül egymástól mind az intézményrendszerüket, mind szabályzásukat tekintve. Hazánkban a pedagóguspálya és a tanárképzés az elmúlt időszakban nagymértékben a fókuszba került. A szakma részéről azonban többnyire a közismereti tanárképzés, illetve a képzési struktúra volt a középpontban, ugyanakkor a szakmaipedagógus-képzést számos eltérő jellegzetessége és sajátossága miatt több szempontból speciálisan kell kezelni. A szakmaipedagógus-képzés aktuális nehézségeivel és kérdéseivel foglalkozó kutatások csak kevés alkalommal kerültek fókuszba. A tanulmányban bemutatott áttekintés célja e hiány pótlása. Több hazai publikáció is született a képzések történetével kapcsolatban (Ballér, 1985; Orosz, 1991; Tóth és Varga, 2002), és megjelentek a tartalmi és módszertani elemzések is, de az elmúlt egy évtizedben leginkább a képzésbe belépő hallgatókkal és az intézményekkel kapcsolatos kutatások jelentek meg (Bacsa-Bán, 2014; Tóth, 2011). A szakmai pedagógusok helyzete a pályaelhagyás tekintetében is igen speciálisnak mondható. Írásunk célja, hogy ismertessük a szakmaipedagógus-képzés történeti aspektusait, külön kiemelve a gyakorlatok fontosságát a képzésben, bemutassuk a tanártársadalom ezen speciális csoportjának helyzetét nemzetközi viszonylatban, és külön fókuszba helyezzük azon sajátosságokat, melyek a pedagógus-pályaelhagyás jelenségét új megvilágításba helyezik. Tehát szándékunk egy helyzetkép felállítása szakmai pedagógusokról a pályaelhagyás tekintetében. Eredményeink megerősítik a pályaelhagyás feltárt okait, amelyek kiegészülnek a szakmaipedagógus- képzés sajátos aspektusaival.