Az egységes és általános iskola megteremtése - Sáska, Géza (Iskolakultúra, 2016)
2015-ben a hetven éves állami általános iskola ügye már jószerével érdektelen, a közbeszédben önmagában említve csak elvétve jelenik meg. Az okokat illetően több magyarázat is adódik. A legnyomósabb érv2 szerint az alsó és felső tagozatból álló képzési forma harminc éve tartalmában és szerkezetében megszűnt egységesnek lenni, következésképpen általános mivolta is megsemmisült. Voltaképpen új irányt vett a szocialista oktatáspolitika az 1985-ös oktatási törvény előmunkálataitól kezdve, amely ellentétes volt az előző, 1945-ben kezdődő, vagy ha inkább úgy tetszik, inkább 1948-tól tartó időszak felfogásával. Mindkettő szocialistának tekintette önmagát, a különbség köztük azonban lényeges. A központból vezetett társadalom gondolatát és irányítását felváltotta az alulról szerveződő, önigazgató jellegű társadalom és iskolájának építése, s ezzel le is mondtak a társadalmi egyenlőség kormányzati eszközökkel való befolyásolásáról (Sáska, 2001, 2002-3). Az alábbiakban arról esik szó, hogy milyen zavaros viszonyok között született meg ez a képzési forma, amelyben meghatározó szerepet játszott szoros szövetségben a nacionalista-faji ideológia alapján álló, javarészt debreceni nemzetnevelők köre és az iskolarendszer átalakításában a hatalompolitikai eszköz lehetőségét felismerő Kommunista Párt. Az új szovjet érdekszférában valamennyi ország kommunista pártja ugyanebbe az irányba haladt, akárcsak a földosztás esetében.